Tanítás (atyák, tanító testvérek)
4. A Szentháromság mintájára felépülő családi életet nemcsak az egyes szentháromsági személyek felől szemlélhetjük, hanem a szentháromságos relációk[1] felől is.
a. A „perichoresis”[2]
Alapvető fogalom ez a Szentháromság teológiájában. Azt jelenti, hogy a személyek áthatják egymást, egyiknek a másikban való kölcsönös jelenléte ez, amely a legmélyebb közösséget teszi lehetővé az identitások tiszteletben tartásával. Ez egyike az isteni Szentháromságon belüli élet „töményeinek”, következőleg az emberi közösségekben, így a családban megnyílt szentháromságos dinamikának is. Aki nem fogja ezt fel, nehezen fogja megsejteni, mit jelent a „szentháromságosság”. A családban megélt közösségi tapasztalat segíti annak megsejtését, hogy mit is jelent: a személyek kölcsönös egymásban léte, hogy a szentháromságos hit mennyire tele van gyakorlatra való utalásokkal. Családjaink mennél inkább a Szentháromság módján élnek, annál inkább tudják befogadni ennek a titoknak az igazságát, kimondhatatlan nagyságát.